Översatt av Vastis. Synk: Swedmaveric
King Arthur Directors Cut
Historikerna är överens om att den klassiska 1400-talssagan om Kung Arthur-
-och hans riddare kommer från en verklig hjälte som levde tusen år tidigare-
-under en period som ofta kallas den mörka medeltiden.
Nya arkeologiska fynd kastar ljus över hans verkliga identitet.
År 300 f. Kr. sträckte sig det romerska imperiet-
-från Arabien till Britannien.
Men de ville ha mer.
Mer mark. Flera människor som var lojala mot Rom.
Men inga var så viktiga som de mäktiga sarmaterna i öster.
Tusentals dog i slaget.
När röken la sig på den fjärde dagen-
-var de enda överlevande sarmatiska soldaterna-
-medlemmar ur det legendariska kavalleriet.
Romarna var imponerade över deras mod och rytteri-
-och skonade deras liv.
I utbyte mot det, införlivades de i den romerska armén.
Det hade varit bättre om de hade dött den dagen.
Far!
De har kommit!
De slogs för den andra delen av avtalet. Skulden var inte bara deras...
Dagen har kommit.
...utan även deras söners-
-och deras söner och så vidare, att tjäna imperiet som riddare.
Jag var en sådan son.
Det finns en legend att fallna riddare återkommer som duktiga hästar.
Han vet vad som väntar.
Han kommer att skydda dig.
Lancelot, Lancelot.
Lancelot.
Var inte orolig, jag kommer tillbaka.
- Hur länge blir vi borta? - 15 år.
Plus de månader det tar att ta dig till din post.
Lancelot.
Vår post var Britannien.
Åtminstone den södra delen.
För landet var delat av en 12 mil lång mur-
-som byggts tre sekel innan oss, för att skydda landet mot kämparna i norr.
Precis som våra förfäder hade gjort-
-tog vi oss till Britannien och inställde oss hos våra romerska kommendanter.
Den förste som bar familjenamnet Artorius.
Eller Arthur.
Mamma, jag är klar!
Den är vacker.
Mamma...
Pelegius! Till dig.
Bra gjort Artorius.
Du behåller den.
Ge den till mig när du kommer till Rom.
Kom.
Titta Artur. Unga riddare.
Om du väljer en dag. Så kommer dom att bli dina, att leda.
Precis som din far före dig.
Och bli deras ledare?
Ja, men med det jobbet kommer ett hemligt ansvar.
Att beskydda, att försvara, att värdera deras liv över ditt eget.
om dom stupar i strid. Så lev ditt liv i ära. För att hedra deras minne.
Gör dom det av egen fri vilja?
Det är ofta ämnat få. Att offra sig för mångas väl.
Världen är inte en perfekt plats.
Men kanske människor som du Arthur, som mig, som dom, kan göra den det.
15 år senare
Som utlovat, biskopens vagn.
Vår frihet Bors.
Jag kan nästan känna smaken av den.
Din biljett till Rom, Arthur.
Woaderna!
Nu kommer jag!
Spara på bönerna! Din Gud bor inte här.
Varför har Merlin skickat er söder om muren?
Spill mitt blod med Excalibur-
-och gör den här marken helig.
Plocka upp den.
Plocka upp den!
- Bors! - Det var en jäkla röra.
Det är inte biskopen.
Gud hjälpe oss! Vad är de?
Demoner som äter kristna levande.
Du är väl inte kristen?
Fungerar det verkligen?
Ingenting.
Jag kanske inte gör det riktigt.
Sänk vapnen.
Arthur.
Arthur Castus. Ni liknar er far.
Jag har inte sett er sedan ni var barn.
Biskop Germanius. Välkommen till Britannien.
Jag ser att ni använt era militära kunskaper.
Goda råd fungerade.
Gamla knep för en gammal hund.
Och det här är de berömda sarmatiska riddarna-
-som vi hört så mycket om i Rom.
Jag trodde att woaderna kontrollerade landet norr om Hadrianus mur.
De gör de, men de härjar söder om den ibland.
Rom väntas dra sig tillbaka från Britannien, och det har ökat deras mod.
- Woader? - Brittiska rebeller som hatar Rom.
- De vill ha tillbaka sitt land! - Vem är deras ledare?
Han heter Merlin. Somliga säger att han är en mörk trollkarl.
Tristan, rid i förväg och se så att vägen är säker.
Oroa er inte, biskop.
Vi ska skydda er.
Det tvivlar jag inte på. Tvivlar inte alls.
Ett dussin oroar mig inte så mycket som tusentals.
Tusentals?
Jag gillar honom inte.
Romaren?
Om han är chef varför ger han inte oss våra papper?
Är detta ditt glada ansikte?
Galahand, du förstår fortfarande inte romarna.
Dom han inte torka sig där bak utan att anordna en cermoni.
Så varför dödar du honom inte bara? Så det känns bättre efteråt.
Jag dödar inte för nöjes skull... ...tillskillnad från andra.
Du skulle prova någon gång. Du kanske börjar gilla det.
Det är en del av dig, det ligger i blodet.
Nej, nej, nej...Nej. Efter i morgon är detta bara ett dåligt minne.
Jag funderar ofta på när vi åker hem efter allt detta. Vad ska jag göra?
Det är annorlunda för Galahad. Jag har jag levt så här längre än ni andra.
Jag minns inte hemma speciellt väl.
Tala for dig själv. Det är kallt hemma.
Alla jag kände är döda och begravda.
Dessutom tror jag att jag har... ett dussin barn.
Elva!
Lyssna, när romarna försvinner får vi ta hand om stället.
Jag blir guvernör i min egen by och Dagonet min personliga vakt.
Och kungliga rövslickare. Eller hur, Dag?
Det första jag ska göra när jag kommer hem-
-är att gifta mig med en vacker sarmatisk kvinna.
En vacker sarmatisk kvinna?
Varför tror du att vi gav oss iväg?
Lancelot, vad tänker du göra?
Om Gawains kvinna är så vacker som han påstår-
-lär jag tillbringa mycket tid i Gawains hus.
- Hans fru lär uppskatta sällskapet. - Och vad ska jag göra?
Fundera på hur det kommer sig, att alla dina barn liknar mig.
Innan eller efter att jag kluvit dig med min yxa?
Var har du varit?
Arthur, vad ska du göra när du återvänder till ditt kära Rom?
Tacka Gud att jag överlevde det här.
Du och din Gud stör mig...
Jag vill ha fred, Lancelot. Jag har fått nog.
Du borde besöka mig.
Det är ett fantastiskt ställe. Ordning, civilisation och välstånd.
En plats för arroganta dårar.
De mest begåvade i alla länder har samlats på ett ställe-
-för att rädda mänskligheten.
Och kvinnorna?
Öppna porten!
Välkommen tillbaka, Arthur.
Jols. Lancelot.
Biskopen, den här vägen. Jag har gjort i ordning mitt rum åt er.
Ja, jag måste vila.
Var har du varit? Jag har väntat på dig.
Sådan passion!
Var är minstingen?
- Har du slagits? - Ja.
- Har du vunnit? - Ja.
Duktig pojke. Kom nu, alla mina andra ungar.
Låt oss inte glömma att vi är dom som hade tur.
Låt os höja våra glas för dom specialla vänner vi har förlorat.
Men som vi kommer att minnas i evighet.
För frihet!
FRIHET!
Pelegius!
Det var väl trevligt av Arthur att ge oss sitt rum?
Men det kunde man förstås vänta sig.
Herrn, jag ska eskortera er till fästningens sal.
När min herre ska träffa era riddare, måste han få sätta sig sist-
-och han måste få sitta vid bordets ände.
Er herre kan placera sitt heliga arsle precis var han vill.
Hans Eminens, biskop Germanius.
Ett runt bord? Vad är det för jävelskap?
Arthur säger, att för att män ska bli män, måste alla vara jämlika.
Jag trodde att ni var fler.
Det var vi. Vi har slagits i 15 år, biskop.
Givetvis.
Arthur och hans riddare, har varit modiga nog-
-att upprätthålla Roms imperium, på denna sista utpost.
Rom är ytterst tacksam gentemot er riddare.
Skål för era sista dagar i imperiets tjänst.
Dag, inte dagar!
Påven själv är intresserad av er.
Han frågar om var och en av er, och är nyfiken på-
-om era riddare har konverterat till vår Frälsares tro, eller...
De har behållit deras förfäders tro, och jag har aldrig ifrågasatt det.
Ja, givetvis, de är hedningar.
Kyrkan skyddar de oskyldiga, men ni, Arthur...
Er väg till Gud går genom Pelegius.
Jag såg hans bild i ditt hem.
Han har varit som en far för mig.
Hans lärdomar om fri vilja och jämlikhet har påverkat mig mycket.
Jag ser fram emot vår återförening i Rom.
Rom ser fram emot att ni ska återvända.
Ni är en hjälte.
Ni kommer att leva era dagar i Rom i ära och rikedom.
I slutet, är vi alla bara brickor i en föränderlig värld.
Barbarer från alla håll står nästan vid tröskeln till Rom.
På grund av det, har Rom och den heliga fadern-
-beslutat att retirera från utposter som inte går att försvara-
-som Britannien.
Vad som händer med Britannien, är inte längre vårt bekymmer.
Jag antar att saxarna kommer att göra anspråk.
- Saxarna? - Ja.
I norr har saxarna inlett ett massivt plundringståg.
Saxarna gör bara anspråk på det de dödat.
Och dödar bara allt.
Så ni lämnar helt enkelt landet till woaderna?
Jag har riskerat mitt liv för ingenting.
Mina herrar, här är era hemförlovningspapper-
-med fri lejd inom romerska imperiet.
Men först måste jag tala med er befälhavare.
- Mellan fyra ögon. - Vi har inga hemligheter.
Kom, låt oss överlåta Roms affärer åt romarna.
Strunta i det, Bors.
Rom har utfärdat en order åt er... och era män.
- En sista order? - Ni ska resa norrut-
-och rädda Marius Honorius familj.
Särskild viktig är Marius son, Alecto.
Alecto är påvens favoritgudson och elev.
Det är hans öde att bli biskop. Kanske till och med påve, en dag.
Ni begär detta av min män? På denna dag?
De har riskerat sina liv i 15 år, för en sak som inte varit deras.
Och den dagen de ska hemförlovas-
-sänder ni dem på en mission som är farligare, än någon annan de utfört.
Hur ska jag förklara för dem, att istället för frihet, blev det död?
Om de verkligen är de legendariska riddarna, kanske några överlever.
Om Gud vill.
Era män vill åka hem.
För att göra det, måste de korsa hela det romerska imperiet.
Desertörer jagas... som hundar.
Tänker ni trotsa påven, Arthur? Rom och Gud själv?
Jag har gjort allt för kyrkan och Rom!
Förväxla inte en lojal soldat med en dåre, Germanius.
Lämnar ni en försvarslös romersk pojke-
-vars öde det är att leda kyrkan, i händerna på saxarna?
Utför missionen, så blir era män hemförlovade.
Deras papper finns här och blir deras, så fort de återvänder.
Det har ni mitt ord på.
Minns det löftet, för jag kommer att tvinga er att infria det.
Bryter ni det, kan ingen romersk legion-
-betald armé-
-eller Gud själv skydda er.
Det kan ni lita på.
Bäst av tre?
Vem vill ha mer att dricka?
När ska du lämna Bors och följa med mig hem?
Min älskare tittar på dig.
Du liknar honom inte alls. Du är allt Bors.
Tristan, hur gör du det?
Jag siktar i mitten.
- De vill ha mer. - Han vill till mamma.
Dagonet, var har du varit?
Vi måste göra upp planer.
- Här, sjung. - Nej!
- En sista sång. - Jag måste jobba.
Tystnad! Vanora ska sjunga.
- Sjung, sjung! - Sjung om hemma.
Sjung.
- Arthur! - Arthur!
Arthur!
Du har väl inte helt blivit romare?
Riddare...
Vapenbröder...
Ert mod har testats över alla gränser.
Men jag måste be er om ytterligare en prövning.
Dricka?
Vi måste iväg på en sista mission åt Rom-
-innan vi får vår frihet.
Norr om muren finns en romersk familj som måste räddas.
Saxarna har dem i fällan.
Vår order är se till att de är säkra.
Låt romarna ta hand om sina egna.
Ovanför muren härjar woaderna.
Vår plikt mot Rom-
-om det någon gång var vår plikt, är över.
Vår pakt med Rom är över!
Alla riddare här, har satt sitt liv på spel för dig.
För dig!
Istället för frihet, vill du ha... mer blod?
Vårt blod?
Är romarnas blod viktigare än vårt?
Bors! Det är våra order.
Vi ger oss av i gryningen. När vi återvänder, får vi vår frihet.
En frihet som vi kan njuta med ära.
Jag är en fri man!
Jag vill välja mitt eget öde!
Ja, ja... vi ska alla dö en dag.
Om du är rädd att dö för en saxares hand, så stanna hemma.
Om du är så pigg på att dö, kan du dö nu!
Jag har något att leva för!
Romarna har brutit deras löfte.
Vi har Arthurs löfte. Det räcker.
Jag ska göra mig redo.
Bors...?
- Kommer du? - Det är klart att jag gör!
Jag kan inte låta dig åka ensam. Ni blir dödade allihop!
Är det inte det ni tror allihop?
Valora kommer att döda mig.
Och du, Gawain?
Jag är med dig.
Galahad är ensam.
Barmhärtige Gud, jag behöver din barmhärtighet nu.
Inte åt mig själv, utan åt mina riddare.
De behöver dig nu.
Skona dem från prövningarna framför oss-
-och jag ska återgälda dig tusenfalt, med vad du än begär av mig.
Om du i din vishet-
-anser att priset är mitt liv mot deras-
-så de kan återfå friheten som så länge förvägrats dem-
-då gör jag gladeligen det avtalet.
Då har min död ett syfte.
Jag begär inte mer än det.
Varför talar du alltid med Gud och inte med mig?
Be att vi inte träffar på saxarna.
Min tro skyddar mig, Lancelot. Varför ifrågasätter du det?
Jag gillar inte något som får en man på knä.
Ingen man fruktar att ligga på knä inför en Gud han litar på.
Utan öde, utan tro, vad är vi då?
Att försöka ta oss förbi woaderna i norr, är dårskap.
- Vi har gjort det innan. - Inte norr om muren!
Hur många saxare?
Hur många?
Säg mig, tror du på det här uppdraget?
De behöver vår hjälp. Det är vår plikt att...
Jag bryr mig inte om dina åtaganden.
Och jag skiter i romare, Britannien eller den här ön.
Om du vill tillbringa evigheten här, så varsågod.
Men välj inte självmord åt andra!
- Ändå väljer du död åt den där familjen! - Nej, jag väljer livet!
Och frihet åt mig och männen.
Hur ofta har vi inte vänt ett säkert nederlag till vinst?
Helst underlägsna har vi ändå vunnit.
Med dig vid min sida kan vi göra det igen.
Lancelot, vi är riddare.
Vad finns det för andra skäl att vara det?
Du slåss för en värld som aldrig kommer att finnas.
Aldrig!
Det kommer alltid att finnas strid!
Jag kommer att dö i strid.
Det vet jag.
Förhoppningsvis i en strid jag valt själv.
Men om det blir den här, så gör mig en tjänst.
Begrav mig inte på vår trista lilla kyrkogård.
Bränn mig.
Bränn mig och sprid min aska i en stark östanvind.
Rör inte deras kvinnor!
Vi blandar oss inte med dem.
Vad skulle det bli för avkomma?
Svaga människor, halva människor.
Jag tänker inte låta vårt saxiska blod blandas och vattnas ur.
Enligt våra lagar kan ingen vägra mig mitt krigsbyte.
Det han säger är sant, far.
Min herre!
Gud välsigne er, min herre!
Tack.
Döda henne.
Nej!
Utmanar du mig?
Om du vill utmana mig, måste du ha ett svärd i handen.
Så länge mitt hjärta slår, regerar jag! Håll tungan i styr.
Annars skär jag av den.
För att representera det heliga rådet. Så kommer min notarius Horten...Horten!
Att följa med på Ert uppdrag.
Jols, hitta en häst åt honom.
Den här vägen.
Gud vare med Er när Ni uppfyller Er plikt mot Rom.
Min plikt är också mot mina män.
Se då till att få hem dom.
Vi har tre dagars marsch till muren.
- Om vi slår läger på kvällarna. - Vi slår inte läger.
Vilka trupper finns vid muren?
Lätt romersk infanteri-
-och kanske sarmatiska riddare.
Arthur Castus är deras ledare.
Arthur? Vem är denne Arthur?
Det sägs att han aldrig har förlorat i strid.
Det sägs att han är en stor krigare.
Varför skulle jag lita på dig?
En förrädare mot ditt eget folk.
Berätta för min far om det romerska godset.
Tala!
Det bor en välbärgad familj där.
De är mycket viktiga för Rom.
Far, lösensumman för dem kunde bekosta hela fälttåget.
Vi attackerar från norr med huvudarmén.
Du får ha dina män här.
Skär av deras reträttmöjlighet åt söder.
Bränn alla byar och döda alla.
Lämna aldrig man, kvinna eller barn efter dig-
-som någonsin kan bära svärd.
Saxare!
Hur många?
Tusentals.
Woader! De spårar oss.
Var?
Överallt.
Tillbaka!
Den här vägen!
Vad väntar ni på?
Djävulska spöken!
Varför attackerade de inte?
Merlin vill inte att vi ska dö.
Vi skulle ha dödat dem, Merlin.
Det kan finnas en uppgift för Artorius och hans riddare.
Nej!
Han är vår fiende!
Det är saxarna också!
Vem är du?
Jag är Arthur Castus, ledare för de sarmatiska riddarna-
-hitsänd av biskop Germanius från Rom.
Öppna portarna!
Det är ett under att ni har kommit!
Gode Jesus! Arthur och hans riddare!
Har ni slagits mot woaderna? Vildar!
Våra order är att evakuera er genast.
- Det går inte. - Vem är Alecto?
Jag är Alecto.
Alecto är min son.
Allt vi äger finns här.
I det här landet, som gavs till oss av påven av Rom.
- Ni lär få ge det till saxarna. - De invaderar från norr.
- Då sänder Rom en armé. - De har de... oss.
Vi ger oss av så fort ni har packat.
Jag vägrar att ge mig av!
Tillbaka till arbetet!
Om jag inte återvänder med dig och din son-
-kan mina män inte lämna landet.
Så ni kommer med oss, om jag så måste binda er till hästen-
-och dra er ända till Hadrianus mur själv.
Min herre.
Frun, mina män är hungriga.
Gå.
Kom!
Kom, vi går.
Herrn, ni är berömd! Ni är Arthur, eller hur?
Jag heter Ganis, är duktig på att slåss och jag kan tjäna er.
- Är ni från Rom? - Från helvetet!
- Herrn? - Vem är det där?
Det är byns äldste.
Varför ska han straffas?
Svara mig!
Han trotsade vår herre, Marius.
Nästan all mat vi odlar skickas iväg och säljs.
Han tyckte att vi skulle få behålla mer.
Vi svälter ju nästan. Är du från Rom?
Är Marius verkligen talesman för Gud-
-och att det är en synd att trotsa honom?
En sak ska ni veta...
Marius är ingen gud.
Och ni, allihop...
Ni har varit fria sedan ert första andetag.
Hjälp honom.
Hjälp honom!
Lyssna på mig...
En fruktansvärd armé är på väg hit.
De skonar inte någon.
De som kan, bör samla sina saker-
-och börja flytta söderut, mot Hadrianus mur.
De som inte kan, får komma med oss.
Tjäna mig nu, genom att få dem redo.
Ni hörde!
Samla ihop mat och vatten till resan.
Vi måste skynda, annars dör vi allihop!
Skynda!
De har spärrat av åt öster.
De kommer från söder och försöker hindra vår reträtt.
De är här innan skymningen.
- Hur många? - En hel armé.
- Den enda vägen ut är åt söder? - Öster.
Det går en stig åt öster-
-genom bergen.
Vi måste ta oss bakom saxarnas linjer, men det är den vägen vi måste ta.
- Vilka är alla de här människorna? - De kommer med oss.
Då klarar vi det aldrig.
Tillbaka till arbetet!
Undan.
Undan!
- Vad är det här? - Du kan inte gå in dit.
Ingen får gå in. Platsen är förbjuden.
Vad gör du? Sluta!
Arthur, vi har inte tid!
Hör du inte trummorna?
Dagonet.
- Nyckeln? - Det är låst.
Från insidan.
Kom igen.
Sätt fart!
Gawain.
Vem är ni som vanhelgar Herrens tempel?
Flytta på dig.
Din Guds verk.
Är det så här han besvarar dina böner?
Se om någon fortfarande lever.
Ni får inte beträda den heliga platsen!
Det var en präst.
Inte min Gud präst!
Den här är död. Av lukten att döma, är de alla döda.
Om du rör dig, får du göra honom sällskap!
Arthur!
Du ska inte vara rädd för mig.
Vatten, ge mig vatten!
Han har brutit armen.
Och hans familj?
Hon är en woad.
Jag är en romersk officer.
Du är i säkerhet nu.
- Du är i säkerhet. - Sluta med det där!
- Vad är det här för dårskap? - De är bara hedningar.
- Det är vi också. - De vägrar att utföra det jobb-
-Gud har ålagt dem. Därför måste de dö!
Du menar att de vägrar att vara dina slavar!
Du är romare. Du borde förstå!
Du är också kristen!
Du! Du höll liv i dem!
- Min herre! - Nej, stopp!
När vi kommer till muren, ska du få ditt straff kätteriet.
Jag kanske ska döda dig nu, och besegla mitt öde.
Jag var villig att dö med dem.
Att leda dem dit de hör hemma.
Det är Guds önskan att syndarna ska offras.
Endast då kan deras själar bli frälsta.
Då ska jag godkänna hans önskan.
Häng upp dem.
Arthur...
Jag sa: häng upp dem!
Förstår du inte att det är Guds vilja att syndarna ska offras?
Vi förflyttar oss för långsamt. Varken flickan eller pojken-
-kommer att klara det. Vi kan skydda familjen men inte alla andra.
Vi lämnar dem inte.
Om saxarna hittar oss, kommer vi att få slåss.
Spara då din ilska tills dess.
Är det här för Roms skull...
...eller din?
Arthur, hur är det med honom?
Han är brännhet. En tapper pojke.
Ett par av dina fingrar ligger fel.
Jag måste dra dem rätt.
Om jag inte gör det, finns det risk att du aldrig kan använda dem igen.
Han torterade mig...
Med maskiner.
De fick mig att berätta saker, jag inte kände till från början.
Och då...
Då hörde jag din röst i mörkret.
Jag är Guinevere.
Du är Arthur.
Med riddarna från den stora muren.
Det är jag.
Den berömde britten som dödar sitt eget folk.
Det finns spår från söder.
Men inga leder tillbaka. Ryttare, lätta och snabba.
Kanske romerskt kavalleri. Kanske riddare.
De vet att vi är efter dem.
De kommer att färdas mot öster nu. Genom bergen.
Snälla, jag är präst.
Han sa att de hängde upp honom i en byggnad och tog familjen.
Någon som kallas Arturius.
Det är han. Det är Arthur.
Ta dina män österut och få fast dem.
Jag tar huvudarmén till muren.
- Ta dit familjen. - Och munkarna?
Stoppa tillbaka dem där du hittade dem.
Jag tjänar Gud.
Jag tjänar Gud!
Bränn alltihop!
Min far har berättat fantastiska historier om dig.
Jaså? Vad har du hört?
Sagor.
Den sorten, där folk är så modiga och osjälviska-
-att de inte kan vara sanna.
Arthur och hans riddare.
En ledare som är både britt och romare.
Och ändå väljer du att vara Rom trogen.
De som tar det som inte tillhör dem.
Samma Rom som tog dina män från deras hemland.
Lyssna!
Låtsas inte att du vet något om mig eller mina män.
- Hur många britter har du dödat? - Lika många som försökt att döda mig.
Alla människor vill överleva.
Djur överlever. Människan vill kunna vara fri.
I sitt eget land!
Jag hör hemma i det här landet.
Var hör du hemma, Arthur?
Hur går det med handen?
Jag lovar att jag överlever.
Finns det inget i mitt land, som tilltalar ditt hjärta?
Din egen far gifte sig med en brittiska.
Även han måste ha hittat något han gillade.
Saxare.
Här sover vi. Ta skydd vid träden.
Tristan...
Vill du iväg igen?
Det är väl ett vackert land?
Om du säger det så.
Och vad kommer du ifrån som du jämför med?
Svara havet?
Det här är himlen för mig.
Jag tror inte på himlen... jag har levt i detta helvete.
Men om du representerar vad som är himlen...
..så ta mig dit.
Regn och snö samtidigt. Ett dåligt förebud.
Hur var det...ditt hem?
Vi offrade getter, drack deras blod. Dansade nakna runt eldar.
Vad kommer jag ihåg...Hem...
Oceaner av gräs. Från horisont till horisont.
Längre än du kunde rida.
Himmlen...större än du kan föreställa dig.
Inga gränser.
Vissa människor skulle kalla det frihet.
Det är det vi slåss för.
Vårt land. Vårt folk.
Vår rättighet att välja vårt eget öde.
Så du ser Lancelot, Vi är mycket lika du och jag.
Och när du återvänder hem. Kommer du att skaffa fru.
Ha söner?
Jag har dödat för många söner. Vad har jag för rätt till mina egna?
Ingen familj, ingen religion.
Tror du på någonting alls?
Jag hade lämnat dig och pojken kvar att dö.
- Du har förrått mig! - Han gör dig inte illa.
Frid mellan oss i natt, Arthur Castus.
Rom ger sig av och saxarna kommer.
Den värld vi har känt och slagits för, har tagit slut.
Nu måste vi skapa en ny värld.
Din värld, Merlin. Inte min. Jag kommer att vara i Rom.
Saxarna kommer till Rom.
Mina riddare litar på att jag inte förråder dem till deras fiende.
Rom var min fiende. Inte Arthur.
Vi har inget att slåss för.
Säg de till dem du dödade inför mina ögon. De som är begravda här.
Vi har alla förlorat bröder.
Du har ingen aning om vad jag förlorat!
Ska jag hjälpa dig att minnas? Ni attackerade en by...
En oskyldig kvinnas skrik...
- Mamma! - Arturius!
Mamma! Mamma!
Jag sprang till min fars gravhög för att befria henne.
För att döda dig!
Pappa, snälla!
Släpp ditt svärd!
Jag känner fortfarande hettan från elden mot mitt ansikte.
Jag önskade inte att hon skulle dö. Hon var av vårt blod.
Liksom du är.
Om du vill lämna oss att bli slaktade, varför räddade du då så många?
Mina män är starka, men de behöver en riktig ledare.
De tror att du kan göra allt.
För att besegra saxarna, måste vi ha en mästerlig krigare.
Varför tror du att jag skonade dig i skogen?
Svärdet du bär, är gjort av järn från denna mark.
Det har kämpat i slag för Britannien.
Det var kärleken till din mor som befriade svärdet, inte hatet till mig.
Kärlek, Arthur.
Det är ditt öde.
Det finns inget öde.
Det finns bara den fria viljan.
Och vad är den fria viljan av dina riddare?
Dom dör i onödan.
Ta honom!
Nej!
Jag har pojken!
Döda honom!
Släpp honom!
Döda honom nu!
Sitt!
Din hand verkar ha blivit bättre.
Arturius!
Har vi problem?
Ni får välja. Ni hjälper oss eller ni dör.
Lägg ner vapnen.
Gör det nu!
Lite lagom dödande.
En bra start på dagen.
Pansarbrytande. De är nära, det är bråttom.
Rid i förväg.
Jag beklagar din förlust.
Min far gick vilse.
Han brukade säga att kyrkan skulle hjälpa oss att hålla oss på rätt väg.
Det hjälpte inte de han orsakat sitt lidande.
Vägen han valde, var inte kyrkans.
Men det var inte vad min far eller Rom trodde
Att somliga är födda till slavar? Nej, det stämmer inte.
Jo, så är det. Han sa det.
Pelegius, en man som står mig nära, är där och lär ut att alla män är fria.
Jämlika.
Och att vi alla har rätt att välja vårt öde.
Lär ut? Hur?
De dödade Pelegius. Ett år gick.
Germanius såg till att ingen förde läran vidare.
De bannlyste och dödade honom.
Det Rom du talar om existerar inte-
-förutom i dina drömmar.
- Finns det någon annan väg? - Nej, vi måste korsa isen.
Få dem ur vagnarna och säg att de ska sprida ut sig.
- Riddare... - Jag är trött på att springa.
Saxarna är så nära och mitt arsle gör ont.
Jag har aldrig gillat att se mig om över axeln.
- Det ska bli en glädje få slut på det. - Att slutligen få se de jävlarna.
Här... och nu.
Jols!
Ni två, ta hästarna!
Ganis! Du får leda folket. Saxarna är inåt land, så ta kustlinjen-
-utanför muren, så klarar ni er. - Men ni är sju mot tvåhundra!
Åtta! Ni behöver en båge till.
- Jag stannar hellre och slåss. - Du ska få din chans.
- Han är er kapten nu. Ni lyder honom! - Ja, herrn!
Iväg!
- Jag kan slåss. - Nej, du måste vittna om det du sett.
Du måste se till att ta dig tillbaka till Rom.
Vänta tills jag ger signal.
Du ser rädd ut.
Det finns många ensamma män därute.
Oroa dig inte, jag ska inte låta dem våldta dig.
Bågskytt!
- Vi är för långt bort. - Det ser jag!
Jag tror att de väntar på en invitation.
Vi är på tok för långt bort.
Sikta på de yttersta, så de samlar sig mer.
Håll leden!
Håll leden, annars dödar jag er!
Den brister inte. Tillbaka!
Förbered för strid.
- Täck honom! - Bågskyttar, framåt!
Döda honom!
Isen brister!
Tillbaka!
Döda honom!
Hjälp oss!
Dagonet, stanna hos mig! Dagonet, stanna hos mig!
Gud!
Gudskelov.
Trots allt så lyckades han.
Alecto, låt mig titta på dig.
Vilken triumf.
Alecto! Låt mig få titta på dig. Du är här!
- Lucan! - Pojke, stanna!
Fantastiska riddare!
Nu är ni fria!
Ge mig pappren. Kom, kom.
Era papper för fri lejd inom romerska imperiet.
Ta dem. Arthur...?
Biskop Germanius.
Min fars "vän".
Nu är ni fria.
Ni kan ge er av!
Bors...
Bors!
Dagonets.
Det här gör honom inte fri.
Han är redan fri.
Han är död!
Gawain.
Farväl gamle vän. Vi är snart tillsammans igen.
En grav utan svärd.
Det var min fars önskan-
-att om han dog på den här ön-
-skulle han bli begravd med sina riddare.
Dog han i strid?
Det är en tradition i min familj.
Jag förstår varför du inte tycker att du har något kvar här.
Förutom...
...det du och dina riddare har åstadkommit.
- Du har dina handlingar. - Handlingar är meningslösa-
-om de inte fyller något större syfte.
Vi har slösat bort ett krig på att försvara ett Rom som inte finns.
Är det den gärningen jag ska dömas för?
Du stannade, fast du inte var tvungen. Du dödade elaka män, när du kunde ha flytt.
Gjorde du det för intet?
Pelegius, berättade en gång...
Det finns ingen värre död... än slutet för hoppet.
Du och jag är inte dom trevliga personerna som lever i dikter.
Vi är välsignade...och förbannade av vår tid.
Kanske är förbannelsen vårt eget fel...
...och välsignelsen.
Vad är du rädd för Arthur?
Tycker du om det här landet?
Brittanien med sin romerska fader.
Rom är dött!
Denna plats.
Detta land, ditt hem.
Är den sista utposten för frihet.
För allt du håller av.
Det här är ditt folk!
Far.
Jag har misslyckats.
Du har förlorat respekten för fienden.
Jag erbjuder mitt liv. För min vanära.
Nej.
Nej, min son.
Raghwold! Du är sekundant nu.
Ja, du är som en son för mig.
Vad som händer i morgon...vet vi inte.
Arthur, kom genast till muren!
Gör plats, gör plats!
Riddare...
Här måste min resa med er sluta.
Må Gud vare med er.
Arthur?
Det här är inte Roms strid!
Det är inte din strid!
Vi har varit tillsammans alla dessa år.
Alla de prövningar vi genomgått. Blodet vi har spillt.
Varför gjorde vi det, om inte för att belönas med frihet?
Nu när vi är så nära, när vi äntligen är nära... Titta på mig!
- Betyder det då ingenting? - Det frågar du mig?
Du, som känner mig bäst av alla.
Men gör då inte det här!
Bara en säker död, väntar dig här. Arthur!
Jag ber dig, för vår vänskaps skull. Jag ber dig!
Om du är min vän, försöker du inte övertala mig.
Ta din frihet och lev den för oss båda. Jag kan inte följa dig, Lancelot.
Nu vet jag att allt blod jag har spillt, alla liv jag har tagit-
-har fört mig fram till den här stunden.
Arturius!
Romarna har lämnat muren.
- Och riddarna? - De leder en karavan bort från fortet.
De flyr mot söder med svansarna mellan benen.
Så det blir inget motstånd?
Ett fåtal bybor.
Vi kommer att slakta ditt folk.
Jag tycker att du borde titta på.
Ett träd är kanske ett bra ställe.
Titta på kullen!
En ensam riddare?
Sa du inte, att de hade gett sig av?
Vad är det här? Ett spöke?
En man...
En liten fluga på ryggen av din stora armé.
Vem är det?
Arthur.
Var jag än kommer på den här ön, så hör jag ditt namn.
Alltid i viskningar, som om du vore...
...en Gud.
Allt jag ser är-
-kött och blod.
Inte mer en Gud, än djuret du sitter på.
Säg vad du vill, saxare.
Romarna har lämnat er.
Varför slåss du?
Jag slåss för ett skäl som varken Rom eller du kan förstå.
Kommer du för att be om vapenvila-
-får du allt ligga på knä.
Jag kom för att se ditt ansikte, så jag kan hitta dig på slagfältet.
Titta noga på mitt ansikte, saxare.
Nästa gång du ser det-
-blir det det sista du ser på denna jord.
Äntligen! En man som är värd att döda.
Förbered männen för strid.
Skapa formation!
Du är fri.
Romaren har en plan.
Skicka det som är kvar av infanteriet.
Vill du döda mina män?
De är mina män!
Nej, du stannar hos mig.
Riddare. Ni har fått er frihet.
Men det hem vi söker, finns inte i ett fjärran land.
Det finns inom oss!
I våra handlingar, idag.
Om det är vårt öde, får det bli så.
Låt historien minnas, att vi valde att göra det här som fria män.
På kullen!
Riddarna...är demoner.
Raghwold! Du tar vänstra flanken.
Du går med honom.
Framåt!
Arthur.
Du fick ta mitt liv!
Inte hans!
Aldrig hans!
Mina modiga riddare, jag har svikit er.
Jag fick er varken från ön-
-eller delade er tro.
I 200 år har riddare stridit och dött för ett land som inte var vårt eget.
Men den dagen på kullen-
-satsade alla som kämpat, sina liv för en större sak.
Frihet.
Arthur...
Guinevere...
Våra folk är ett.
Som ni är.
Nu får jag nog gifta dig med din mamma.
Vem säger att jag vill ha dig?
- Kung Arthur! KUNG ARTHUR!
Låt alla män, kvinnor och barn veta-
-att från den här dagen är alla britter samlade för ett gemensamt mål.
Arthur! Arthur!
Arturius!
De riddare som gav sina liv-
-gav inte upphov till sorg.
De kommer att leva för alltid.
Deras namn och gärningar berättas från far till son-
-och mor till dotter.
I legenderna om kung Arthur och hans riddare.
Översatt av Vastis. Synk: Swedmaveric www.SweSUB.nu